Podle skutečné události.
upravil Antoaine
Ahoj Don, tady Daniel.
Poslouchej, nemontujte ten bojler dokud se nevrátím.
Kontrolor přijde až za několik týdnů. Máme hromadu času.
Ozvu se za pár dní. Měj se.
První, co musíme udělat, je najít jiného výrobce.
Musí tam být někdo, kdo nám může pomoct. Aspoň na začátku.
Počkej chvilku, Raquel.
Ahoj, ale jen chvilku.
Musím letět.
Zavolej, když mě budeš potřebovat. Hodně štěstí, ahoj !
- Velmi se omlouvám. - Co se děje?
Zdržel mě telefon od Raquel.
Její posádka ještě stále nenastoupila.
To není dobré.
Nevím, co dělat.
- Všechny světla vypnuté? - Ne, všechny zapnuté.
Jen pro jistotu.
Určitě to chceš brát s sebou ?
Nevíme určitě, jestli tam je přístup na internet.
Je. Určitě.
Hotovo !
Pokusme si to zapamatovat...
To je Raquel.
Moment.
- To mají být prázdniny. - Vím.
My ale opravdu potřebujeme prázdniny.
Ahoj, co se děje ?
To je jedno.
- Jdem si zaplavat. - Dobře.
OCEÁN STRACHU.
Na zítřek je všechno dohodnuté. Musíme být v doku v 8:30.
- Už si se osprchoval ? - Ano.
Fajn.
Těší mě, že si se dala přesvědčit a vzala si laptop.
V noci budem mít jiné zájmy než sprchu.
Zítra na lodi bude těsno. Doufám, že nebudou velké vlny.
Zeptej se lidí na lodi. Ptala ses jich ?
Ne, ale vypadali spokojeně.
Proč je tu tak horko ?
Klimatizace se rozbila.
To se dalo čekat.
- To ti znechutí sedět v pokoji. - To určitě.
Tolik času nám zabralo to vybalování, že se divím, že vůbec něco vyšlo.
- Nestěžuju si. - To je dobře.
Už jsem skončil. Chceš ověřit počty ?
Ne.
Jsem na prázdninách, vzpomínáš ?
To je ten důvod ...
V pořádku.
Už to odlož !
Pěkná maska.
- Ty máš taky. - No co, jsem ženská.
A jak se cítíš ?
Znamenitě.
Trochu nervózní. Trošku.
Jde o práci ?
Ano, práce. Život.
Možná budeme mít zájem o něco jiného.
Všechno v pořádku ?
Nějak nemám chuť.
Před chvilkou si měla perfektní náladu.
Vypadá to, že už je pryč.
Možná se mi podaří vrátit ti jí.
Ne, nemám chuť.
To není nejlepší začátek.
Promiň !
Jsem jen vyčerpaná.
Byl to dlouhý den.
Můžeme si pokecat.
Měj rozum, musíme se vyspat.
- Jsem hotový. - Směšné.
Dámy a pánové ...
Vítám na palubě účastníky nejslavnější výpravy na útesy.
Jsem Davis a budu dnes na lodi osobou číslo jedna.
U kormidla je ... Linda.
A Junior, Junior je osobou číslo dvě.
Budeme se potápět na útese zvaném "Magické království".
A teď: na co třeba dávat pozor při potápění.
Korály a sasanky, to je to, co trčí z písku.
Potom ryby-papagáje, hvězdice, kraby a mnoho jiných.
Budou tam i žraloci?
Ano, plaveme na otevřený oceán, takže určitě potkáme žraloka ... a nebo i tři.
Ale všem to znova opakuju, jak uvidíte žraloka - a nechcete ho vidět...
.. tak zavřete oči. A je po starosti.
Žraloci v této oblasti nejsou vůči lidem vůbec agresivní.
Takže se nemusíte obávat žraloků.
Těm, kteří se přidali až nyní ...
Prosím teď o chvilku pozornosti. Za chvíli půjdeme do vody.
Před tím vám pomůžeme naložit přístroj, ale nejdřív vám musím objasnit ...
... zásady bezpečnosti pod vodou.
Jaké zásady bezpečnosti ? Budete se potápět naráz a s průvodcem...
Já spolu s Lindou a Juniorem vám pomůžeme vstoupit do vody.
Linda je naší asistentkou na povrchu.
Po vstupu do vody pochopíte, že to není hra.
Velké písmeno 'O' znamená, že všechno je OK. Stačí složit ruce nad hlavou.
Jak něco není v pořádku, ukazujete mezinárodní signál volání o pomoc.
Tento signál je velmi jednoduchý, velmi lehký na ukázaní.
Vypadá takto: Pomoc !
Velmi lehký. Velmi jednoduchý.
Když budou všichni ve vodě, potápějte se poblíž zábradlí pod červenou bójkou.
Bójka je hned za lodí, chtěli bychom, aby ...
- Je tam maska ? - Promiňte ...
Promiňte, mluvte, promiňte.
- To je vaše maska ? - Ano, je ...
Promiňte, promiňte. Nemůžu najít svojí masku.
- Asi jste si jí nevzal ... - Vzal jsem si ji. Nevím, co se stalo.
Musí tu být. Promiňte všichni.
Jen bych se chtěl potápět. Nemáte náhradní masky na, na ...
- Lindo, vzala jsi náhradní masky ? - Hej, Lindo, máš masky ?
Ne, nemám náhradní masky.
Kdo z vás má ? Nikdo nemá záložní masku ?
- Nemůžete se potápět bez masky. - Ano, chápu.
Děkuju, Travisi.
Davis ? Davis. Promiňte. Pokračujte.
Budeme se potápět nejvíc do hloubky dvaceti metrů.
Zítra bychom tam mohli strávit asi 35 minut.
Nasaďte si masku před vstupem do vody !
Hotovo ?
Ano.
- Všechno v pořádku ? - Ano, OK.
Nemůžu upravit těsnění v uších.
Chcete vylézt na loď, a nebo to ještě jednou zkusíte ?
Asi nebudeme moct jít dolů.
Dejte si dýchací aparát a plavte na stanoviště.
Dobře.
Nahoru. Vstaňte, odstrojte se a stůjte klidně.
- Jak bylo dole ? - Nedošla jsem dolů.
Nedošla ? Co se stalo ?
- Rozbolela mě hlava. - Aha.
Nemohla jsem zacpat uši.
Občas to dělá problémy. Zvyknout si vyžaduje čas.
- Cítíš se dobře ? - Ano, všechno v pořádku. Děkuju.
Mohl bych si pučit ? Na chvilku ...
- Hned ti to dám. Dobře ? - Ano.
Děkuju, Bůh ti žehnej...
Miluju tě.
- Chcete jít dolů ? - Ano, Lindo, půjdu dolů.
Aleluja!
- Obávám se, že s vámi nemá kdo jít. - Nepotřebuji průvodce. Poradím si.
Upozorňuji vás, že to je naše loď.
Vaše loď ...
Nechte si jí. Najděte mi partnera. Jen dolů.
- Můžete plavat ? - Ponoříš se se mnou ?
Nemůžu vás pustit samotného.
Já plavu, Lindo. Najdi někoho.
- Budete plavat ? - Pojď, plavat !
- Jak se jmenuješ ? - Pohni, plavej.
- Briane, plaveš ? - Děkuju.
Ale mám obavy.
Pomoz mi to založit.
- Všechno hotové ? - Ano. Ještě dýchací přístroj.
- Dýchací přístroj ... - Profoukněte ho.
Tak stačí ?
Děkuji.
Máš rezervované místo v nebi. Miluju tě. Děkuju.
Podrž aparát.
To bylo skvělé.
- Cítíš se dobře ? - Ano, dobře. A ty ?
Děkuji, ujde to.
Mnohokrát děkuji.
Jsi anděl.
Opatrně.
- Vidíš toho žraloka ? - Ano.
- Všem se líbilo potápění ? - Annóóó !
Už jsou tady všichni !
Kde je loď ?!
Dobrá otázka.
Myslím, že to je jedna z těch dvou.
To si děláš srandu.
- Dobré by bylo, kdyby to byla jedna z nich. - Jak myslíš. A která ?
Nevím.
- Ztratili jsme se ? - Ne.
- Jsme na tom samém místě ? - Ano.
- Jsem přesvědčený na 90 procent. - Proč jen 90 ?
Protože tu není loď.
Přesně 14 metrů pod námi je několik korálových útesů.
Zapamatoval jsem si je, když jsme šli dolů.
- Ano, stále vidím jejich obrysy. - Obrysy ?
Jsou tam tři nebo čtyři.
Hned pod námi.
Pochybuju.
Dokážeš najít malý korálový útes uprostřed oceánu ...
a ztratíš mince mojí mámy. - Neúmyslně.
Máš rád mojí matku ?
Nevídáme se s ní.
- Myslíš, že je čas odplavat ? - Odplavat kam ?
Nevím, dejme se ... ta je nejblíže.
- To je hloupý nápad. - Proč ?
Nejsme si jistí, jestli je to naše loď.
Jak to není naše loď, tak se budeme vzdalovat od naší lodě.
Mimochodem ... Tušíš jak je to daleko ?
- Velmi daleko. - Určitě daleko.
Když to není naše loď, tak může každou chvíli odplout.
A naše zasraná loď, kdekoliv v prdeli je ...
... ztratí kopu času, aby nás našla.
- Kam se chystáš ? - Jen pod hladinu.
Nerada to říkám ale nevidím nic, co by mohlo připomínat korály.
Můžeš mi je ukázat ? Hledej líp.
Určitě.
Vidíš je ? Já je nevidím.
- Kruci. - Co ?
- Nevidím je, neboť tam nejsou. - To teda znamená ...
Že jsme na hladině a pohybujeme se.
Do prdele ! To znamená, že musíme plavat ?
Mě trefí šlak, celý čas jsem to tušila.
Miláčku, nerad to říkám, ale jestli plaveme a nebo ne...
... budeme tam, kam nás proud odnese.
Podívej se !
Ano !
Oh, Bože, ať už to skončí.
Dobře vidím, že ? Plavou přesně v našem směru.
Jsi si jistý, že je to volání o pomoc ?
Potřebujeme pomoc.
Danieli, ty si se vymočil !
- Ano. - Jsi odporný.
Říkala jsi, že je ti zima.
Nebyl to žralok ?
Možná. Anebo delfín.
Kdyby to byl delfín, už by jsi k němu plaval pobavit se.
Samozřejmě, že to byl žralok.
- Už jen to jsme potřebovali. - Všechno v pořádku.
Před hodinou si plavala těsně vedle žraloka.
To byl jen neškodný zubáč.
A bylo to před víc než dvěma hodinami.
Teď už začíná být opravdu zima.
Pořádná.
Oh, Ježíši !
- Davis říkal, že neplavou tak blízko. - A říkal, že loď tu bude čekat.
Už tu není.
Určitě byl jen zvědavý.
Dva objekty uprostřed ničeho, to není každodenní pohled.
Danieli, kde do prdele jsou ?!
Asi žertuješ.
Tak se cítím být silnější.
- Co uděláme, když se vrátí ? - Nevím.
Šlapat anebo být potichu ? Ty jsi viděl "Týden žraloků".
- V podstatě by jsme měli být v klidu. - Ne, musíme myslet na útoky ...
... žraloků ...
Žraloky přilákají zraněné ryby.
Zdá se mi, že nesmíme příliš šlapat.
- Nemáme se hýbat ? - Ano, nehýbat se.
Nemůžu vydržet, když něco plave pode mnou.
- Jen se podívám, dobře ? - OK.
Katharine Hepburn a Nick Nolte v "Grace Quigley".
A Nick Nolte s Johnom Malkovichem v "Mulholland Falls".
To je jen vzpomínka.
Rychle.
Jsi na řadě.
Víš ...
Nemám chuť si hrát ...
Máš hlad?
Samozřejmě.
Já umírám hlady.
- Kurva ! - Co ?
Něco mě hryzlo !
Co ? Kde ?
Nevím, asi do kolena.
Bože, to bolí !
Nech to ! Pálí to !
Nic nevidím.
- K čertu ! - I tebe to kouslo ?
- Co to je ? - Nevím. Ale pálí to kurevsky.
- Vždyť jsem to říkala. - Pojďme od tud.
Dobře, počkej.
Myslím, že už jsme od nich daleko.
- Dost daleko ? - Vidíš něco ?
Ne.
- Ale popálila mě medúza. - Vím.
Kde se tě dotkla ?
- Na ruce a na noze. - Přes skafandr ?
Nevím, asi.
Všechno OK ?
Ne, úplně ne.
A u tebe všechno OK ? Jak by to mohlo být OK ?
Jenom klid, miláčku.
Vím, vím. Už je to v pořádku.
To je svinská situace, ale nějak vydržíme, že ?
Dobře.
Vím, vím.
Už je líp.
Nikdy v životě jsem neslyšela o něčem tak odporném.
Ani jsem neslyšela o dvou lidech uprostřed oceánu.
Já jsem slyšel.
Slyšel ? Kde ?
V programu o potápění.
To se stane snadněji, než si myslíš.
Děkuji, že to říkáš až teď.
- Tam. - Oh, Bože můj.
Bože, prosím, aby to byli oni.
Anebo kdokoliv, jen ať nás spatří a vezme od tud.
No - plav sem ...
Myslím, že nás nevidí.
Potřebovali by jsme víc slunce.
- Nevidí nás. - Vím.
Plavou pryč.
Ano.
Pojď sem blíž.
A když neví, že nás mají hledat ?
Taková možnost není.
Spočítali hlavy na lodi, viděl jsem to.
Naše věci zůstali na palubě.
Někdo to musel zpozorovat. A věděli, že jsme se potápěli.
Může jim to chvíli trvat, ale najdou nás.
Nechtěla jsem ti to říkat ... Ale ty medúzy mě něčím otrávili.
- dělá se ti zle ? - Ano.
Miláčku, nejradši bych to svinstvo pozabíjel.
A k tomu ty velké vlny ... To taky dělá svoje.
Možná jsi se už odvodnila.
Ano ? Ale nemůžeme pít tuto vodu, víš ?
Měl jsi mi to říct dřív.
Doufám, že jsi nepila, nebo ano ?
- Trošku. - Miláčku, je mi zle.
To tě ještě víc odvodní.
Jasně. Bylo to v "Týdnu žraloků" ?
"Katastrofy na moři", na historickém kanále.
Vypadá to, že musím přestat nadávat ...
... na tvoje dlouhé vysedávání před televizí.
Nevěřili jsme, že se něco takového může stát.
Cítím se opravdu mizerně.
Myslíš, že bych mohla odhodit závaží ?
Tolik by mě netlačily.
Slož si pás a odhoď to.
Uvidíme, jestli nám to dají zaplatit.
Nasaď si rukavice.
Co tvoje popáleniny ?
Stále pálí. Ale aspoň to voda zmírňuje.
Ty rukavice byly dobrý nápad.
- Stále ti je zle ? - Necítím se nejlíp.
Zkus chvíli plavat na zádech.
- Ano ? - Ano. Polož se na záda.
- Promiň ... - V pořádku. Držím tě.
Uvolni se !
No dobře.
- Aspoň na pár minut. - Uvolni se !
Zavři oči.
Danieli ?
Musím se vymočit.
OK.
- Aspoň se ohřeješ. - Díky !
Danieli ?
- Susan ?! - Danieli! Tady !
Díky Bohu !
Už je dobře. Držím tě.
- Co se stalo ? - Nevím.
- Všechno v pořádku ? - Ano, dobře. A ty ?
- Co se stalo ? Proč plaveš pryč ? - Museli jsme usnout a odplavali jsme od sebe.
- Promiň. - Hrozně si mě vystrašil.
- Velmi se omlouvám. - Už je dobře.
Jsem ráda, že jsi tu.
- Oh, Bože ... - Už je dobře.
Jak dlouho jsme spali ?
Bože, nějak se mi točí hlava.
- Nevzdaluj se ode mě. - Už jsme ve vodě sedm hodin.
- Cítím něco na noze. - Co ?
- Nevím. Bolí to. - Ta popálenina ?
Na druhé noze.
To opravdu bolí.
Zkus to ...
Nic nevidím.
- Z druhé strany. - Jen trochu.
Musela by si se úplně obrátit ...
Nechme to na pokoji. Nechytej to už.
- Nechytám. - Ale něco cítím.
- To nejsem já, miláčku. - Cosi mě tam škube !
Hned se podívám.
Oh, Bože. Je mi zle !
Promiň, miláčku. Zvracela jsem.
Nic se nestalo. Ryby taky musí žrát.
Když už o tom mluvím ...
... ta věc, která tě dobře do nohy, to je jen malá rybka.
A co mám s nohou ?
- Je to jen malé škrábnutí. - Ale kde se vzalo ?
Nevím, možná si zavadila o můj nůž, když jsme usnuli.
Dej pokoj ! To asi nebyl žralok, že ?
- Určitě ne, miláčku. - Jsi si jistý ?
Kdyby to byl žralok, už by si neměla nohy.
Díky Bohu !
Mohla to být malá barakuda, která byla zvědavá, jak chutnáš.
Oh, Bože ! Zahryzla se hluboko ?
Ne, plytko. Odplavme z těch zvratek.
- Jsme dost daleko ? - Ano.
- Promiň, miláčku. - Ty mi promiň.
To není tvoje vina, že si zvracela. Vypláchni si ústa.
Hlavně nepij vodu. Poplavme zpátky.
- Zase cítím to škubání. - Stále ta rybka ?
Nemysli na to. Uvolni se.
Prosím.
Co se stalo, miláčku ? Všechno v pořádku ?
To byla jen křeč.
Můžu ti nějak pomoct ? Co mám udělat ?
V té vodě se úplně rozpustíme.
Oh, Bože!
Už ne.
Jaký to byl žralok ?
- Některý z těch velkých. - Vážně ! Z těch strašných ?
- Nemám ponětí. - Oh, Bože...
Nehýbej se. Nemáchej nohama.
Oh, Bože. To není možné.
Miláčku ...
Už tu není ?
Nevím, co je horší, jestli vidět anebo nevidět.
Radši vidět.
Neuvěřitelné !
To není možné!
A nejlepší je, že jsme za to zaplatili.
Zaplatili jsme, aby jsme tu mohli být. Zaplatili jsme těm kurvám ...
... za to, aby nás nechali uprostřed oceánu.
Chtěli jsme vidět oceán. No, to jsme teda viděli !
Svinstvo !
Už ti je líp ?
Ani bych neřekl.
Skončil si s nadávkami ?
Asi.
To je dobře. Víš, nejsi tu sám.
- Jsi na mě zlá. - Ani ne.
Proč ? Že jsem křičel ?
Ne.
Dobře ! Zanadávej si.
Nádherné prázdniny ! Že, miláčku ?
Teď budeme mlčet ?
Mohla by si mi odpovědět ... na jednu, poslední otázku ?
Proč jsem se za pár hodin stal za všechno vinný ?
Nechme toho.
Samozřejmě.
Věříš tomu, čemu chceš.
Ale vím přesně, že jsme byli na správném místě.
Nejde o to, jestli jsme byli na správném místě.
- Ale jestli jsme tam byli včas ! - Byli jsme tam včas !
Byli jsme tam přesně ! Asi v 10:30.
Vždy musíš čekat na poslední chvíli ?
Proboha, nemohli jsme se aspoň jednou potápět se skupinou ?
Vždy musíme dělat všechno jinak než ostatní ?
Proč jsme museli plavat za tím prokletým úhořem ?
To je milé. Řekla si "my".
Jakoby si ty neměla nic do činění s tím zasraným úhořem ...
Najednou jsi upřímný ... miláčku ...
Ty si opravdu myslíš, že nás tady nechali jen proto, že jsme se opozdili ?
Pravděpodobně. Nemáš ponětí, jak blbě to zní.
Takže jsem idiot ? Jsme tam, kde jsme, že ?
Ano, souhlasím. Ale já ne.
Ty jsi nechtěla plavat !
Bože ! Okolo nás byly lodě a ty jsi nechtěla plavat !
Teď vidíš ! Podívej se dokola !
Uvízli jsme uprostřed oceánu ! Nikdo tu není !
Dokonce, ani kdyby jsme plavali posledních pět hodin ...
... nebyli by jsme ani o trochu blíž k lodi, než jsme teď.
Jediným důvodem, proč tu jsme, je tvoje zasraná práce !
- Co ? - Kdyby nebylo tebe ...
... nemuseli jsme pospíchat, v běhu vybírat last minute...
... ani vybrat si tu zasranou cestu.
Seděli by jsme doma, pohlcení našim životem ...
... na který teď vzpomínám jak na pobyt v nebi.
A za měsíc, tak jak jsme to naplánovali před sedmi měsíci ...
... mohli jsme jet tam, kam jsme chtěli ...
... platit méně, než jsme platili teď za možnost být se žraloky.
Čert to vem ...
Nechce se mi věřit, že právě teď máš tu možnost.
To ty si vybral termín.
Ano, perfektní výběr. Z dvou špatných ten horší.
Chtěla jsem jet na lyže !
Nechce se mi věřit, že jsme doplavali tak daleko.
Myslíš, že to je plavební kanál ?
Doufejme.
Co tvoje noha ?
V pořádku.
Víš, když na to nemyslím, tak je to OK.
No dobře, plavme !
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Všechno bude dobré.
Lidé jezdí na prázdniny a tráví celé dny ...
... jen vyleháváním, jezením a pitím.
To zní celkem příjemně.
Právě jsem na to myslel.
Budeme vyprávět tuto historku do konce života.
- Danieli. - Co ?
Podívej.
Proboha ...
Čekej.
Je jich pět.
Kde se vzali ?
Chtěla jsem je sníst před vstupem do vody, nestačila jsem je vyložit ...
... až v poslední chvíli jsem je schovala do kapsy.
Nikdy bych netušil, že něco může tak fantasticky chutnat.
Přidrž mě chvilku. Nesmí nám to uplavat.
- Už ? - Ano.
Co to bylo ? V pořádku ?
Oh, Bože!
Nic nevidím.
Nic ti není ?
- Danieli, miláčku ... - Pokousal mě !
Ta svině mě pokousala !
- Ponořím se a podívám se na to. Jen se podívám. - Ne, i tak mi nepomůžeš.
- Dovol mi podívat se. - Oh, Bože, to bolí !
- Hýbej se co nejméně. - Svinsky to bolí !
- Podívám se ... - Já se podívám a ty oddychuj.
Danieli ! Poslouchej mě ! Podívám se na to, ty oddychuj.
- Dobře, oddychuju. - Nehýbej se.
Stále mám nohu, že ? Ještě jí cítím.
Už je dobře, miláčku. Už je dobře.
Je... třeba to něčím přitlačit.
Krvácí to, ale ...
- To není dobré, že ? To není dobré. - Není to nejhorší, ne ...
- Přilož něco na ránu. - Zkusím jí obvázat mým opaskem. Ty odpočívej.
- Odpočívám. - Dobře.
- Bože, to bolí! - Ponořím se.
Nemůžu ... Už ne ...
To nemůže být pravda ! To přece nemůže být ...
Pokousal mě žralok ! Sežerou nás žraloci.
Už je dobře, miláčku ...
- Neznáme nikoho, koho by pokousal žralok. - To nevadí, miláčku ...
Jen tři anebo čtyři lidé přežili pokousání žraloka...
Už je dobře. Není to tak zlé.
Všechno bude dobré.
Budeš mýt pěkné jizvy na ukazování přátelům.
- OK ? - Aha.
Koukni na mě. Koukni se na mě, miláčku.
Všechno bude dobré. Není to až tak zlé.
Pálí mě sůl z vody. Už bude dobře.
- Všechno bude dobré. - Ne ...
Všechno je OK, miláčku.
Před úsvitem ... bude po mně.
Všechno bude dobré, nic se ti nestane.
Vydrž, jen lež.
Je dobré, že to bolí ... Dobře, že bolí.
Něco se mi otřelo o nohu. Oh, Bože !
Něco velkého ? To byl ten velký ?
Ten velký, cítil jsem to.
Kurva !
Miluju tě.
Nic ti není ? Nehýbej se.
- Oh, Bože můj ! - Budeš OK.
Vydrž ! Danieli ! Nenechávej mě tu samotnou.
Slib mi to ! Vydrž.
- Moje noha ! - Danieli !
Tady je ředitel. Haló ?
Otevři mu tlamu. Udělám snímky.
Velký.
Aaaa.
Už ?
Uvidíme, co žral.
Podívej se na to !
Opravil BlueDog